Ayashi No Ceres Díl první
Pak ten mládenec spatřil na nedaleké borovici viset róbu z peří, a tak ji ukradl.
Ale pokud nebeská víla neměla svou róbu,
tak se nemohla vrátit domů do nebe?
Ech... přesně tak.
Tak co se s ní stalo?
Nemohla zpět domů, a tak se provdala za toho mládence.
Vzala si ho? Takže se do něj zamilovala!
No, to nevím...
Pověz, když se za něj víla provdala, získala zpátky svou róbu?
Vrátila se pak domů? Mají víly domov v nebi?
Řekni mi, opravdu existují?
No tak... Možná ano....
V den, kdy se hvězda a měsíc pošestnácté setkají,
nastane osudový okamžik.
Vidím krev, zlobu a žal, rozpad rovnováhy všeho v tomto světě.
Brzy nad tebou převezme vládu zlá hvězda.
Až se světlo a temnota střetnou, tvá pravá síla se probudí.
Do háje! Co to k čertu bylo za věštkyni?!
No tak, Ayo, nenech si tím pokazit náladu!
Zatraceně! Já jsem vždycky klidná!
A je to tu zase...
Já vám říkala, že nechci, aby mi někdo četl budoucnost.
Nikdo neví, jestli bude dobrá nebo špatná. Prostě si to jen vymyslela.
Do háje! Jsem nasraná!
Ale to pak znamená, že...
Tvá budoucnost je prokletáááá!
Nebo tak něco.
Nech toho!
Ale později přece řekla, že „někdo byl také předurčen tě zachránit.“
Možná, že to bude chlap!
Ayo, zítra dosáhneš rekordu – bude ti šestnáct a stále jsi si nenašla kluka.
Od tebe to sedí, Aki. Sám nemáš žádnou přítelkyni!
Nemám čas si najít holku, protože se musím starat o svou sestru.
Můžeš to prosím přestat svádět na mě?
Hej vy dva, nechte toho. Podívejte, písnička je připravená!
"Scarlet"
Ach! Ta je moje!
Dámy a pánové, jsem hrdá na to, že se vám mohu představit.
Jsem Mikage Aya, často zvaná „zpívající princezna Sarašinské střední školy.“
A kdo tě tak nazývá?!
Tvůrce původní mangy: Watase Yuu
Ayashi no Ceres „Tajemná Ceres“
Vidíš ještě své sny v dálce mezi hvězdami?
Do češtiny přeložil shinji z anglického překladu od Tetris no Miko.
Verze překladu 1.3 ze dne 18.11.2002. Korektury: Ashitaka, Unicorn
Jsou blíž, než když jsi byla malá?
Překlad písní: Ashitaka Korektury písní: shinji
Časování pro verzi z amerických DVD.
Není určeno ke komerčnímu využití.
Kdo neutiší city, které bouří v jeho srdci, plane barvou touhy.
Pevně jsem věřila, že nakonec dosáhnu i těch nejvzdálenějších snů.
Ale ta víra dávných let teď spí v mém srdci.
Epizoda 1: Den, kdy se hvězda a měsíc pošestnácté setkají
Zpívání mi pokaždé zlepší náladu!
Ale ne, ty se vzchopíš tak snadno.
Hej, Ayo, Aki!
Ohledně té zítřejší party na oslavu vašich narozenin.
Přemýšlel jsem o tom, že bychom ji uspořádali v tom novém karaoke, které jsme tehdy našli.
Co vy na to?
Jistě, to je skvělé!
To budeš zase zpívat?
Ty vážně ráda zpíváš, co?
No, koneckonců, jsem nazývána „zpívající princeznou Sarašinské střední školy...“
Ach! Zastavte ho někdo!
Ayo!
Ty...!
Ayo!!
Zatracení parchanti! Pusťte mne!
Držím!
Ayo!
Ayo!!
To ne!
Před očima se mi objevují obrazy...
Já...?
Ty krávo!
Jsi v pořádku?
Co se stalo? Jsi zraněná?
Uch... ne...
Ayo! Jsi v pořádku?!
Ach, Aki! Čau!
Co má znamenat to „čau“? Ty huso!
Proč jsi proboha musela udělat něco tak pitomého?
Mohla jsi být mrtvá!
Promiň, ale dostala jsem zpátky tu kabelku.
Dobrá, nejsi zraněná?
Nic mi není. Ten kluk mne zachránil a...
Co?
Zmizel...
Zdá se, že se toho dnes hodně stalo.
Hezký kluk mi zachránil život.
Vypadal trochu záhadně.
Ach... ale zmizel.
Jsem zvědavá, jestli ho ještě někdy uvidím.
Jsi v pořádku?
Někdo je také předurčen tě zachránit.
To je nesmysl!
Ale co se stalo pak?
A ten symbol...
A pak jsem se musela...
...snést do bezpečí.
Útoook!
Co to k čertu děláš?
Ach, to jsi ty? Vyděsil jsi mě!
Pokoušíš se mě zabít?
Ach. Promiň.
Teda, vypadáš dost vesele vzhledem k okolnostem.
Dnes jsi málem zemřela.
Mám prostě extra velké štěstí, Aki.
Spadla jsem z vysokého mostu a přistála bez škrábnutí.
Pak mě skoro srazilo auto, ale byla jsem zachráněna hezkým klukem.
Ale Aki, tohle se ti možná nebude líbit.
Se mnou to otřáslo.
Tak se nad tím zamysli.
Odejdu do školy, sedím ve třídě, pak se vrátím domů.
Sním večeři, udělám úkoly.
Stále to samé, každý den, pořád dokola.
Je to dost nuda, ať dělám cokoliv, je to vždy něco, co už jsem dělala někdy dřív.
Je to, jako bych byla jen malý kousek světa, úplně stejný jako každý jiný.
Něco... zdá se mi, že v mém životě něco schází.
Říkám si, jestli jsem doopravdy šťastná s tím, co mám.
Hej, Aki, dovedeš si představit, jaký budeš za deset let?
Ty nechápeš vůbec nic!
Dnes se mnou otřáslo něco jiného.
Tak takhle snadno a náhle se může tvůj život rozsypat.
Myslím, že dokud o něco nepřijdeme, tak si doopravdy neuvědomíme,...
jaké štěstí je být obyčejný.
Není už dost vědět, že zítra ráno se také probudím?
Máš celý život před sebou!
Zítra jsou naše šestnácté narozeniny!
Těším se na dárek od tebe, sestřičko.
Já také, bratříčku!
Ha?
Aj...
Promiň, Aki! To nebylo schválně!
Zatracená ženská! Není divu, že nemáš kluka!
Ach, je mi to tak líto!
Aki, Ayo. Zítra po škole přijďte rovnou domů.
Co? Proč? Máme naplánovanou párty s kamarády.
Půjdeme za dědečkem.
Chystá pro vás oslavu.
Já tam nechci! Slíbili jsme, že půjdeme na karaoke!
To nejde.
Udělejte, co otec říká, ano?
Takže nemůžeme. Promiňte!
To je v pořádku. Není to vaše chyba.
Opravdu se omlouvám!
Ahoj!
Ale stejně je dost divné, že jim v jejich věku pořádá dědeček oslavu.
Proč šli táta s mámou napřed?
Museli odejít brzo, aby pomohli při přípravě.
Ale takhle museli zaplatit dva taxíky!
Ach, jeho dům je tak starý... A obrovský!
Však tady stojí již od éry Meidži...
No tak, pojďme.
Ach! Podívej se na tu borovici!
Vzpomínám si, že když jsem byla malá, tak jsem na ni vylezla a všichni z toho šíleli.
Koho to zajímá, hlavně pospěš!
Hej, počkej na mě, Aki!
Nebuď jak malé děcko! A nezapoměň na slušné vychování!
A ty jsi kdo, ředitel školy?
Co je s ním?! Je stále ještě naštvaný kvůli včerejšku?
Dokonce mám pro něj dárek! Doufám, že on pro mne také.
Je mi jedno, co si myslíš.
Prostě si nechám všechny dědovy dárky pro sebe!
Ty chytráku!
Od tebe to sedí.
Tetička?
Co... proč je tady?
Možná pozvali všechny příbuzné...
Kvůli nám?
Děkuji vám, že jste přišli, Aki, Ayo.
Dědo! Překvapil jsi nás! Ta oslava a všechno...
Čekel jsem tu na vás dva.
Je to trochu zvláštní vzhledem k tomu, že jsme ještě tak mladí.
A nemusel jsi zvát všechny strýce a tety.
Možná jsem si měla vzít šaty? Nebo se obléct o něco lépe?
Hej, budou tam dárky a jídlo?
Jako třeba velký dort s šestnácti svíčkami?
Ayo, uklidni se.
Chovej se slušně.
Co se děje? Nestůjte tam a posaďte se.
Jistě.
Dobrá, začněme.
Všichni muži, zaujměte pozice A a B.
Opakuji, zaujměte své pozice.
Tady je vše v pořádku, pane.
Buďte ve střehu, ceremonie brzy začne.
Aki, Ayo, šťastné šestnácté narozeniny.
Mám pro vás dva malý dárek.
Opravdu?
To je dobře! Nejdřív jsem se trochu bála, když jsem tu neviděla žádné jídlo.
Ayo!
Není nic špatného na tom být upřímný.
Ech... ten kluk.
Proč? Proč je tady?
Slečno Ayo, prosím posaďte se.
Ach, promiňte.
No tak, otevři to.
Dobře...
Co... co se děje? Moje srdce najednou...
Ayo, já to otevřu.
Zase... před očima se mi objevují obrazy...
Zaberte Ayu zblízka!
Do háje! Fungují záložní kamery? Detail!
Co? Co se mi stalo?
Aki, co jsem to udělala?
Aki? Co ti je?
Aki! Vydrž!
Co to je?! Tati! Mami! Zavolejte sanitku, rychle!
Hej, co to všichni děláte?!
Na co to zíráte?! Proč mu nikdo nepomůžete?!
Aki... Aki.... vždyť zemře!
Aki nezemře. Děkuji ti, že jsi mi pomohla tomu porozumět.
Aki je důležitý chlapec, který posílí rodinu Mikage.
Nemůžeme ho nechat zemřít.
Dědečku...
Běž pryč od Akiho. Ten, kdo zemře, jsi ty.
Ayo.
Vidím krev, zlobu a žal, rozpad rovnováhy všeho v tomto světě.
V den kdy se hvězda a měsíc pošestnácté setkají, nastane osudový okamžik.
Staň se větrem, neproniknutelná úzkosti. Zabráním tvému osamění.
My dva jsme svěží vítr, jednota
Hluboko ve svých zrezivělých vzpomínkách cítím, jak mě voláš.
Jako by i naše buňky po sobě toužily
Když se dvě duše, které odložily svou samotu, spojí a splynou v jednu,...
tak z osamění zrodí se láska.
Shoř, úzkosti, jež nám stojíš v cestě
Chci spálit temnotu minulosti.
Naše srdce jsou, ano, nekonečná
Opravdový zázrak je tu s námi.
Staň se větrem, neproniknutelná úzkosti.
Zabráním tvému osamění.
My dva jsme svěží vítr, jednota
I když svět skončí, neopustím tě.